![Endast en liten andel av alla äldre bensköra får diagnos och rätt behandling.](/contentassets/6683b3642a634583bb70e12a915c98a3/osteoporos-aldre-338x225.jpg)
Endast en liten andel av alla äldre bensköra får diagnos och rätt behandling.
![Mattias Lorentzon.](/contentassets/a286ddb4d2fc4f158414bb47f89c229d/mattias_lorentzon-liten-117x175.jpeg)
Mattias Lorentzon.
Frakturer i onödan
Enligt de nationella riktlinjerna skulle hälso- och sjukvården kunna bli mycket bättre på såväl diagnostik som behandling av personer med osteoporos. Bara genom att följa rekommendationerna och införa rutiner som fångar upp riskpatienter skulle flera hundra miljoner kronor kunna sparas. Ändå är det flera landsting som nonchalerar rekommendationerna i riktlinjerna, vilket får till följd att tusentals människor drabbas av frakturer i onödan. – Många landsting har inte rutiner för diagnostik och behandling av dessa patienter, eller så blundar man för problemen. I flera landsting saknas till exempel DXA-mätare för att diagnostisera osteoporos. Det är en av de mest enkla och kostnadseffektiva röntgenundersökningar du kan göra, säger Mattias Lorentzon.Enkla insatser kan spara miljoner
En mätare som håller i drygt tio år kostar cirka en miljon i inköp och kan mäta 20 till 30 patienter om dagen. Det är märkligt, menar Mattias Lorentzon, att vi är beredda att lägga miljarder på frakturvården, men inte resurser på att förebygga och behandla osteoporos, något som skulle bespara landstingen miljontals kronor och människor stort lidande. Osteoporosfraktur är den diagnos som upptar näst flest vårddygn på våra sjukhus. Och i takt med att vi får alltfler äldre ökar behoven av insatser. Om 20 år kommer antalet 80-åringar att vara fördubblat. Det finns idag kostnadseffektiva läkemedel (bisfosfonater) som stoppar de bennedbrytande cellerna och som kan förebygga nya frakturer efter en osteoporosfraktur. – Det lönar sig stort att behandla personer med hög frakturrisk med alendronsyra eller zoledronsyra, vilket rekommenderas i Socialstyrelsens riktlinjer. Tyvärr är det många läkare i öppenvården som inte är bekväma med att förskriva bisfosfonater. Istället förskriver man kalcium och D-vitamin som nästan är verkningslösa och som kostar cirka 4-5 gånger mer, säger Mattias Lorentzon.Frakturkedjor ett steg på väg
I flera landsting och regioner införs nu så kallade ”frakturkedjor” för att fånga upp och behandla personer med hög frakturrisk. En frakturkedja kan se olika ut, men innebär i grunden att patienter med osteoporosfraktur skickas från ortopedkliniken till en osteoporosenhet för DXA-mätning. Där bedöms bentäthet och andra riskfaktorer för fraktur. Sedan sänds i normalfallet en behandlingsrekommendation till patientens allmänläkare. I Lund arbetar man sedan några år med frakturkedjor och har nästan kunnat halvera antalet nya frakturer hos patienter med tidigare osteoporosfraktur. I Västra Götaland har politiker nyligen beslutat att frakturkedjor ska införas på regionens samtliga sjukhus. – Även om vi inför frakturkedjor och upptäcker fler riskpatienter så är det inte säkert att man i primärvården erbjuder korrekt behandling och uppföljning. Det finns tyvärr många hinder, inte minst ekonomiska. Att få med primärvården i frakturkedjan är en stor utmaning, säger Mattias Lorentzon.Påverkar för att riktlinjer införs
![Lisa Keisu Lennerlöf.](/contentassets/583b405a7899457c9ad3ad612f19b33f/lisa-keisu-lennerlof-mindre-2-117x130.jpeg)
Lisa Keisu Lennerlöf.
Så kan diagnostik och behandling förbättras för patienter med osteoporos:
Källa: Riksföreningen Osteoporotiker – ROP
- DXA-mätare (helkroppsmätare) i alla landsting och regioner
- Andelen behandlade patienter med osteoporos ska uppgå till 60-70 procent
- Frakturkedjor med tydlig organisation och målstyrning i alla landsting och regioner
- Osteoporosskolor i alla landsting och regioner
Detta är den första artikeln av två om vården av osteoporos i Sverige idag. Den andra har rubriken ”Skarp kritik mot sjukvårdens brister i behandling av bensköra patienter”